1918. Po třech a půl letech války se Spojenci zmítají v krizi.
Ruskem otřásla revoluce a jeho nová bolševická vláda podepsala
s Centrálními mocnostmi příměří.
Tisíce německých vojáků mohou nyní odejít bojovat na západní frontu, kde
si zákopová válka vyžádala už více než milión životů.
Německo je ale také zoufalé. Dlouhá britská námořní blokáda
vede v zemi k materiálnímu nedostatku a sociálním nepokojům.
Spojencům naopak vstup USA do války přináší čerstvé vojáky a ohromné množství surovin.
Pokud se mu rychle nepodaří zvítězit na západní frontě, bude Německo poraženo.
KAISERSCHLACHT "CÍSAŘOVA BITVA"
Americký prezident Wilson vydává svých 14 bodů. Nastiňuje v nich svou představu poválečného
uspořádání světa: konec tajných smluv, omezení ozbrojených složek, právo na sebeurčení
pro národy Rakouska-Uherska a zřízení mezinárodní organizace, která by budoucí
neshody mezi státy řešila mírovou cestou.
Většina představitelů evropských mocností má však jeho ideje za pouhá toužebná přání.
V Brestu Litevském podepisuje bolševické Rusko mírovou dohodu s Centrálními mocnostmi.
Výměnou za mír se Rusové vzdávají mnoha rozsáhlých území.
Půl milionu Němců nyní může být přesunuto z východu na západ, kde německý generál
Erich Ludendorff plánuje poslední velkou ofenzívu, která má válku zvrátit v německý prospěch.
Ludendorffova jarní ofenzíva zaskočí Spojence nepřipravené.
Německé úderné jednotky použijí novou infiltrační taktiku a pomohou zahnat britskou 5. armádu na ústup.
Německý postup hrozí rozdělit britské a francouzské armády, což by mělo katastrofální následky.
Pro koordinaci strategie je tedy francouzský generál Ferdinand Foch
zvolen vrchním velitelem spojeneckých sil.
Nedaleko Amienu zaujmou Britové a Australané improvizované obranné pozice
a německé oddíly konečně zastaví.
Německá ofenzíva se přesouvá na sever, směrem k lamanšským přistavům.
Britové ale způsobí Němcům velké ztráty a průlomu zabrání.
VZESTUP VZDUŠNÉ MOCNOSTI
Nad zákopy vrcholí první letecká válka. Na západní frontě má každá strana
ve službě více než 3 000 letadel. Díky materiální převaze ale nyní ve vzduchu
dominují Spojenci.
21. dubna je nejslavnější německý pilot Manfred von Richthofen, "Rudý baron",
poblíž Amienu sestřelen a zabit.
S 80 sestřely na kontě zůstává největším leteckým esem celé války.
Spojenci jej pohříbají se všemi poctami.
Nová britská Nezávislá bombardovací jednotka za bílého dne bombarduje Kolín.
Je to první britský strategický bombardovací nálet.
Na zemi se Ludendorffova ofenzívá přesouvá proti Francouzům na jih.
Německé jednotky postoupí 48 kilometrů, ale jsou zastaveny na řece Marně,
když na místo dorážejí čerstvé americké divize.
Jako první do boje zasahuje americká 1. pěší divize v bitvě o Cantigny.
O tři dny později 2. pěší divize vítězí v bitvě v belleauském lese.
Ve Francii je nyní okolo 1 miliónu amerických vojáků a dalších 10 000 přijíždí každý den.
Při čtvrté fázi německé ofenzívy postoupí Němci o 14 kilometrů, nakonec je ale zastaví
francouzský protiútok.
V Itálii útočí Rakousko-Uhersko u Asiaga a na řece Piavě, aby Ludendorffovu
ofenzívu ve Francii podpořilo.
S ohromnými ztrátami je ale odraženo a morálka rakousko-uherské armády se hroutí.
Britské a francouzské jednotky se vyloďují v Murmansku v severním Rusku.
Je to začátek spojenecké intervence v ruské občanské válce na straně tzv. "bílých" protibolševických sil.
Na západní frontě je poslední německý útok zmařen ve druhé bitvě na Marně.
Ludendorffova ofenzívá stála Německo více než 600 000 mužů a rozhodujícího průlomu nedosáhla.
Poslední německý hazard selhal.
KOLAPS
Do útoku nyní přecházejí Spojenci. V bitvě u Amienu postoupí britské, australské,
kanadské a francouzské jednotky podporované tanky a letadly za jediný den o 11 kilometrů.
Generál Ludendorff prohlašuje 8. srpen za černý den německé armády.
Němci jsou vyčerpaní, hladoví, demoralizovaní a začínají se po tisících vzdávat.
Bitvou u Amienu začíná spojenecká stodenní ofenzíva.
Zákopová válka dospěla ke konci.
Němci jsou na úplném ústupu.
Na Balkáně proráží nová spojenecká ofenzíva bulharské pozice u Dobrého pole.
Přetížená bulharská armáda se rozpadá a Bulharsko o dva týdny později podepíše příměří.
Na Blízkém východě porážejí Brity vedené síly Turky v bitvě o Megiddo
a zajímají 25 000 vojáků.
Spojenci brzy okupují Damašek a Aleppo.
Na západní frontě velí maršál Foch ke generálnímu útoku.
Britské, francouzské a americké armády dorážejí k Hindenburgově linii,
pásmu zesílené německé obrany, a pronikají skrz.
Ludendorff informuje císaře, že vojenská situace je beznadějná a že je nutné
podepsat příměří.
Německo posílá svou žádost o mír prezidentu Woodrovu Wilsonovi.
Ten požaduje vyklizení všech Němci okupovaných území a císařovu abdikaci.
Na italské frontě zasazují Spojenci Rakousku-Uhersku poslední úder v bitvě u Vittoria Veneta.
Rakousko-uherská armáda se rozpadá a v zajetí končí na 300 000 mužů.
Jelikož Centrálním mocnostem hrozí kolaps, podepisuje Osmanská říše
se Spojenci příměří v Mudrosu.
O čtyři dny později ve Ville Giusti podepíše příměří i Rakousko-Uhersko.
V Kielu je německému Širokomořskému loďstvu nařízen sebevražedný útok na britské námořnictvo,
místo toho ale propuká vzpoura.
Německem se šíří revoluce.
Císař abdikuje a je vyhlášena Výmarská republika.
11. listopadu 1918 podepisuje německá delegace příměří se Spojenci
uvnitř železničního vagónu maršála Focha u Compiegne.
V platnost vstupuje v 11 hodin, ale boje pokračují až do poslední minuty.
Americký vojín Henry Gunther umírá v 10:59 při útoku na německý kulomet.
Je považován za posledního vojáka zabitého během I. světové války.
O tři dny později se německý generál von Lettow-Vorbeck vzdává na východoafrické řece Chambeshi.
Po čtyři roky se svou armádou plně zaměstnával velké množství spojeneckých sil
a i bez pomoci z domova nebyl nikdy poražen.
Dodnes je považován za jednoho z nejlepších guerrilových vojevůdců historie.
- 1919 - "Tohle není mír. Tohle je příměří na dvacet let." - Maršál Foch
Pařížská mírová konference se schází ve Versaillském paláci na periferii Paříže.
Delegáti přijmou myšlenku vytvoření Společnosti národů, která má řešit budoucí mezinárodní konflikty.
Versaillská smlouva podepsaná v červnu uvaluje na Německo tvrdé podmínky:
Jeho armáda je velikostně omezena,
Spojencům musí zaplatit válečné reparace,
ztrácí území na úkor svých sousedů
a jeho kolonie jsou rozděleny mezi vítěze.
Německo je také nuceno uznat svou zodpovědnost za válku v klauzuli o válečné vině, což v zemi
vyvolá dlouho trvající rozhořčení.
Hranice Evropy jsou překresleny.
Polsko po sto letech cizí nadvlády znovu získává nezávislost.
Rakousko, Maďarsko, Československo, Jugoslávie a posílené Rumunko povstávají
z popela rakousko-uherského císařství.
Osmanská říše se rozpadá. Na Středním východě vznikají nové státy,
většinou pod evropskou kontrolou.
Stejně jako v Evropě jsou i zde zaseta semena budoucích třenic.
Německá teritoria na Dálném východě připadají - k velkému rozhořčení Číny - Japonsku.
I. světová válka stála život 9 a půl miliónu vojáků, tedy každého osmého bojujícího.
21 miliónů jich bylo zraněno.
O život přišlo také 7 miliónů civilistů.
Velká část Evropy byla zdevastována.
Staré říše zmizely, nové státy se zrodily, život na planetě se zásadně změnil.
Svět už nikdy neměl být stejný.